Ahoj Wu - zas jednou po sto letech :-) .....
Páni, docela mě to překvapilo, jak jsi knihu dokázal odhodit. Asi bych se u knížky i trápila, ale nedokázala bych se z ní takhle vymanit.
Algernon jsem jako knížku nečetla. Ale četla jsem kdysi dávno povídku a následně po té jsem viděla film. Obojí mě hodně zasáhlo. U filmu jsem i plakala - což běžně nedělávám. Empatie má tu nevýhodu, že někdy bolí k neunesení! A i přes tu bolest - nebo právě pro ni? - ten příběh patří k mým velmi oblíbeným.
Pokud se nemýlím, reverze nebyla Charlieho rozhodnutím. Lék doopravdy po čase začne ztrácet svou účinnost. Ten film jsem viděla někdy cca před 15 roky, ale pokud se dobře pamatuji, je tam scéna, kdy buď lékař, nebo přímo Charlie, s úděsem pozorují Algernon, která najednou začne ztrácet na tempu a chátrat.... a následně se příznaky začnou projevovat i na tom klukovi.
Nu, a snad tu vás příliš neznechutím, když se přiznám, že mě osobně hodně vzala i písnička od Aleše Brichty, kterou kdysi na tenhle motiv složil:
https://www.youtube.com/watch?v=9k_LbNaXxq0~